Anterior în "The Vampire Diaries"...
Vampirii şi vârcolacii umblau liber
până ce un şaman i-a blestemat pentru a le limita puterea.
De atunci, vârcolacii se pot transforma doar când e lună plină
iar vampirii sunt slăbiţi de soare.
Partea vârcolacilor din blestem e sigilată cu piatra lunii.
Spune-mi despre fosta ta, Katherine.
Tu trebuie să fii Elena.
Cum de semănăm exact la fel?
Piatra lunii dezleagă blestemul?
Sacrificiul îl dezleagă. Sângele dublurii malefice.
Tu eşti dublura malefică.
Nu! Ai nevoie de mine. Elena e în pericol.
- Klaus e afacerea reală. - Cine este?
Unul din primele generaţii de vampiri.
Cel mai vechi vampir din istorie vine după mine?
Luka.
Aş vrea să te prezint tatălui meu.
- Jonas Martin. - Eşti vrăjitor?
Preferăm termenul "magician".
- Elijah. - Unul din originalii.
E o legendă.
Ai intrat în legătură cu Elijah.
- Cum ai făcut-o? - Un tip pe nume Slater
din Richmond.
Poţi distruge blestemul, dar ai nevoie de piatra lunii.
Şi-a transmis mesajul.
Nu va dura prea mult de acum.
Elena!
Am auzit zgomote.
Noi eram.
Scuze.
- Nu credeam că e cineva treaz. - Dar eşti...
Noi doar...
Îngheţată Chunky Monkey?
Sunt dezbrăcat.
Aşa că mă retrag.
Îmi pare rău.
Stai liniştită, Jenna. Nu-ţi face griji.
Ştiu că a rămas de multe ori peste noapte.
- N-ai nimic împotrivă? - Lucrurile par să meargă bine.
Merg foarte bine.
N-am absolut nimic împotrivă.
Jurnalele Vampirilor Seria II, episodul 10
Să-i dăm drumul!
Unu, doi, trei...
Bună! Putem vorbi?
De ce?
Am fost s-o vedem pe Katherine.
Intraţi!
Vă rog... Intraţi.
E destul loc pentru toţi.
- Mai degrabă mi-aş scoate ochii. - Dar ai nişte ochi aşa de frumoşi...
- Am venit după piatră. - Ce zici, ne-o arunci?
Vă propun un târg.
Aduceţi vrăjitoarea să mă scoată de aici,
şi vă dau orice vreţi.
Eu credeam că-ţi place aici.
Eşti în siguranţă... Klaus nu te poate găsi...
Am avut timp să mă răzgândesc.
- Adică îţi e foame. - Sunt lihnită, Damon.
m-am plictisit.
Nu mă plictiseam aşa de tare când fugeam de Klaus.
Vă propun un târg.
Dacă mă scoateţi de aici, voi obţineţi piatra,
iar eu dispar din Mystic Falls.
Să mă anunţaţi ce hotărâţi.
Sper că n-o credeţi.
Sigur că nu. Noi vrem doar piatra.
Potrivit amicului lui Rose,
e o cale să distrugem vraja pe care vrea s-o rupă Klaus.
Fără vrajă, nu se mai sacrifică dublura.
Prin urmare, tu trăieşti.
Şi distrugem vraja?
Eliberând-o din piatră.
De unde ştiţi că o să meargă?
Avem o vrăjitoare abilă de partea noastră.
Aţi discutat cu Bonnie.
A consimţit să facă tot ce poate.
Katherine are piatra. N-o să v-o dea.
O luăm noi!
Ce vrea el să spună e că o s-o smulgem
din mâna ei rece şi moartă, dacă e nevoie.
Bonnie trebuie să ridice vraja o vreme,
cât să intrăm noi, să luăm piatra
şi să ieşim până revine vraja.
Se pare că aveţi planul deja pus la punct.
Da. Suntem geniali!
Cu o singură excepţie.
Nu vreau s-o faceţi.
Elena, nu avem de ales.
Cum rămâne cu Klaus?
Îl găsim după ce obţinem piatra lunii.
Înainte sau după ce-i omoară pe toţi la care ţin,
inclusiv pe voi doi?
Elena, dacă putem rupe vraja, îţi salvăm viaţa!
Ştiu. Toţi îmi spun asta.
Bunica ta a aşteptat să intri la liceu
ca să-ţi spună că eşti vrăjitoare?
A mai adus vorba, dar eu credeam că e beată.
În apărarea mea, chiar era.
- Asta înseamnă că eşti nouă? - Relativ nouă.
- Încă mai am greutăţi. - Cum ar fi?
Fizic, a devenit mult mai greu.
Uneori, am reacţii neplăcute.
- Îţi curge sânge din nas? - Da.
Şi leşin uneori.
Încerci să faci prea multe singură. Ai nevoie de ajutor.
- De unde? - De la natură.
Elementele, factori din care poţi extrage putere.
Ţi-ai canalizat vreodată puterile cu un alt vrăjitor?
Ce înseamnă asta?
Ne unim puterile. Astfel, ne putem dubla forţa.
Îţi arăt eu cum. Dă-mi puţin brăţara ta.
Ia ăsta!
Stai nemişcată şi concentrează-te!
Nu înţeleg. Ce facem?
Ne canalizăm forţele.
Obiectele sunt talismane.
Concentrează-te!
Ce-i asta?
Tare, nu?
Ce e cu vremea asta?
Încălzirea globală!
Nu ştiu... Trebuie să plec.
- Pa, Bonnie! - Pa, Luka!
Pa!
- Cam ciudat tipul. - Ba nu!
Ce e?
Mă sună Damon.
Nu-i frumos să laşi o fată dezbrăcată aşa dimineaţă.
Scuze, credeam că eşti...
Scuze...
Nu mai e nimeni acasă.
Am venit să vorbesc cu tine.
Atunci, ar trebui să mă îmbrac.
- E o idee proastă. - Nu-i adevărat!
Din ce mi-a spus Stefan,
e evident că Slater ştie mai multe despre Klaus.
Tu şi Damon aţi renunţat înainte să aflaţi.
Fiindcă cineva a aruncat în aer cafeneaua.
Mai sunt destule de aflat.
Trebuie doar să găsim o cale.
- De ce-mi ceri mie ajutorul? - Fiindcă-mi eşti datoare.
Dacă suflam un singur cuvânt, Damon şi Stefan te-ar fi ucis.
Sau poate ştii că ei n-ar fi de acord cu asta.
Iar planul lor îţi oferă şansa să te furişezi.
Avem o neînţelegere.
Sunt dispuşi să rişte viaţa celor dragi mie, iar eu nu.
Încearcă să te apere.
Iar tu ai demonstrat că nu-ţi pasă dacă-s protejată sau nu.
Aşa că vreau să mă duci la Slater.
Ce speri să obţii cu asta?
Ţi-ar plăcea să poţi păşi la lumina zilei?
Am fost sclava întunericului 500 de ani.
Tu ce crezi?
Cunosc o vrăjitoare care ar face orice pentru a mă ajuta,
dacă vrei să încheiem un târg.
Salut, amice! Ce mai faci?
Bine. Tu?
Sunt supărat că m-am luat la bătaie cu tine.
Mă simt vinovat şi pentru ce i s-a întâmplat lui Sarah.
Te-am ocolit zile de-a rândul fiindcă nu ştiam ce să-ţi spun.
Nu-ţi face griji!
Îmi pare tare rău... Vreau să ştii asta.
Matt...
Bună!
- Cum te simţi? - Am avut şi zile mai bune.
Trebuie să merg la oră.
Bine.
Tot nu v-aţi împăcat?
Aşa se pare.
Îţi dai seama că se apropie luna plină?
Vampirii n-au destule probleme? Le vrei şi pe ale mele?
Măcar te-ai gândit la asta? La faptul că eşti... vârcolac?
Te-ai gândit ce-o să faci?
Am un plan.
- Şi anume? - E ceva personal.
Sunt vicepreşedinte în consiliul elevilor,
preşedinta comitetului de bal
şi am organizat singură campania de curăţenie a oraşului.
Chiar ai de gând să-mi refuzi ajutorul?
Aş putea să micşorez vraja din criptă
îndeajuns cât să intraţi
şi să luaţi piatra de la Katherine.
Cum? Data trecută ţi-ai unit forţele cu bunica ta
şi ştii doar ce-a păţit ea.
Ştiu ce s-a întâmplat, dar am mai învăţat nişte trucuri.
Bonnie...
- Cum luaţi piatra? - Nu s-a mai hrănit.
E slăbită. Noi nu.
Nu o subestimaţi?
E un plan. Să fie oare perfect?
- Ce plan e perfect? - Lăsaţi-mă pe mine.
Am inelul, pot să intru şi să ies fără vrajă.
Mulţumim, puberule de 16 ani!
Noi de ce nu ne-am gândit la asta? Tu ce cauţi aici, apropo?
Vă pot ajuta.
Aveţi ceva ce-i aparţine lui Katherine?
Slater!
Slater, sunt Rose. Deschide!
- Nu e acasă. Îmi pare rău. - Nu.
N-am venit degeaba până aici.
După tine.
Slater?
Nu cred că ne va fi de ajutor.
Se pare că cel care-a distrus cafeneaua
l-a ucis pentru informaţii.
Probabil încerca să-l împiedice să ne ajute pe noi.
Tipul era ca un almanah. Ştia prea multe şi asta l-a ucis.
- Ce faci... - Sticlă modificată.
Nu pătrund razele U.V.
Veneam aici să contemplu ziua.
Îmi pare rău pentru Slater.
Ai găsit ceva?
- Are parolă, nu-l pot accesa. - Bine. Să mergem.
Stai aici.
Alice?
Rose!
E mort!
A fost a lui Katherine.
Am găsit-o printre lucrurile ei când credeam că murise,
dar i-a aparţinut ei.
Cu ce ne va ajuta ritualul ăsta?
Pot transforma metalul în cenuşă.
Dacă suflaţi cenuşa pe ea, puterile îi vor pieri o vreme.
Îndeajuns ca voi să intraţi şi să luaţi piatra.
Matt s-a cam izolat.
Ştiu.
E mai bine aşa.
Înţeleg.
Serios?
Da.
Nu poţi fi sinceră cu el.
Nu e cinstit să fii cu cineva fără să-i spui cine eşti.
Înţeleg.
Aici...
E un tunel care duce la vechea noastră moşie.
- Ştiu. - Serios?
Ştiu că asta e vechea proprietate a familiei Lockwood.
Ai grijă pe unde calci.
Cred că aici s-a ascuns Mason când s-a transformat.
Pe aici e.
Mason ţi-a spus de locul ăsta?
Mason a dispărut înainte să atrag eu blestemul,
dar am găsit astea.
Par a fi urme vechi.
Şi pivoţii şi lanţurile astea.
Am nevoie de lanţuri noi, dar pivoţii sunt încă rezistenţi.
Cred că pentru asta era folosit locul ăsta.
Pentru nopţile cu lună plină.
Ce-i asta?
Nu ştiu.
A fost al lui Mason?
"31 august: Corpul mi se schimbă."
"Sunt furios, supărat, nerăbdător."
"Mă înfurii aşa tare, că-mi pierd cunoştinţa şi uit ce fac."
"Nu mă mai simt eu însumi de la moartea lui Jimmy."
"Ce se întâmplă cu mine?"
A pus totul pe hârtie.
- Diseară e lună plină. - Spune ce s-a întâmplat?
Ar trebui să aducem făcliile.
Arbaleta lui Alaric e în portbagajul meu. Bonnie?
Luaţi-o înainte. Eu aproape am terminat.
Ce faci? Nu eşti îndeajuns de puternică.
O să fiu bine.
- Te-ai putea răni. - Iar Elena ar putea muri.
O să fiu în regulă.
Îţi promit...
Îţi promit.
Iau eu cenuşa.
Adu-mi ceva în care s-o pun.
Bine?
L-a găsit cu câteva minute înaintea noastră.
- Cum se simte? - Exagerează... Mult!
Iubitul ei tocmai a murit. Reacţia îi e îndreptăţită.
Plânge pentru ea. Nu îi păsa de Slater.
Se întâlnea cu el pentru a-l convinge s-o transforme.
Mulţumesc.
Îmi pari tare cunoscută.
Îl cunoşteai pe Slater?
Nu ne-am cunoscut personal.
Ştiam că are informaţii legate de toţi vampirii cunoscuţi
şi speram că mă poate duce la Klaus.
Mă îndoiesc. Klaus nu vrea să i se dea de urmă.
Ştii parola de la calculatorul lui Slater?
Asta mă întrebi tu acum?
Tocmai mi-am văzut iubitul cu un ţăruş înfipt în inimă.
Înţeleg. Îi ştii parola?
Cine te crezi?
Dacă o conving pe Rose să te transforme,
o să ne arăţi documentele lui?
Cineva a umblat aici. Hardul e complet şters.
Da, probabil, cine l-a omorât.
Din fericire pentru tine, Slater era paranoic.
Totul e salvat pe un server de rezervă.
Ştii că n-o să primească sângele meu, nu?
Eu ştiu, dar ea nu.
Kristin Stewart. Dumnezeule, era aşa de evident!
Toate sunt link-uri cu vampiri?
Slater era obsedat. Aproape la fel de tare ca mine.
Ce zici de ăsta? Cody Webber.
Au schimbat zeci de e-mailuri despre Elijah.
Aş putea să-l sun.
Zi-i că încercăm să-i transmitem un mesaj lui Klaus.
Dublura e în viaţă şi e gata să se predea.
- Poftim? - Doamne!
- Ştiam că te cunosc! - Transmite-i mesajul, te rog.
- Ce faci? - Îi atrag atenţia lui Klaus.
Dacă Klaus află că eşti în viaţă, te găseşte şi te omoară.
- Ceea ce ai vrut de la bun început. - Ori eu, ori familia mea.
Toată mascarada asta a fost o misiune sinucigaşă
ca să te sacrifici şi să-i salvezi pe ceilalţi?
Cody e pe drum şi chiar vrea să te cunoască.
Tânărul Gilbert... Asta da, surpriză interesantă.
- Am venit pentru piatră. - Da, piatra...
- E foarte căutată azi. - Dă-mi-o!
Gilbert, micuţule naiv...
Dacă o vrei, trebuie să vii s-o iei.
Mă gândeam eu că o să zici asta.
Unde o fi?
Scuze că am întârziat. Am luat cartea de acasă.
- Jeremy n-a făcut faţă presiunii? - A zis că o să fie aici.
- Nu e momentul potrivit, Rose. - Nu te supăra pe mine.
- De ce? Ce-ai făcut? - Trebuie să vii imediat la Richmond.
Spune-mi...
- Ce naiba... - Aia e piatra?
Nu-mi place să întrerup, dar azi a fost o zi plină de surprize.
Îmi pare rău... Am luat puţină cenuşă.
Nu vă faceţi griji. Ştiu ca poartă inelul,
aşa că, de câte ori îl omor, el o să tot învieze.
Aşa că o să mă retrag în spate, să mă joc cu noua mea jucărie.
Daţi-mi un semn când deschideţi cripta.
Cum funcţionează vraja?
Dă-mi mâna.
Pune-o aici!
Acum, ia-mă de mână.
Închide ochii, relaxează-ţi mintea şi caut-o.
Ai văzut-o, nu-i aşa?
Ştiu exact unde e.
Unde naiba e Damon?
Nu mai putem aştepta. Trebuie să-l scoatem de acolo.
Dacă se hrăneşte, îşi recapătă puterile.
Ne-a mai rămas puţină cenuşă.
- Crezi că poţi să te apropii destul? - N-am încotro.
O să-mi ia ceva timp.
- Cât? - Nu ştiu, destul.
Du-mă înăuntru cât de repede poţi.
- Cum a fost la şcoală? - Fascinant.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
Suntem în 15 septembrie, două ore până la prima lună plină.
Şi-a înregistrat prima transformare.
16 septembrie... A doua zi a povestit totul.
"Am ales garajul. Am putut bloca uşa."
"Era departe de stradă, ca să nu audă nimeni."
"Am bătut cârlige în podea pentru zale."
Din alea pentru căţărat pe munte?
Cabluri retractabile.
- Ce face? - E omag galben.
"Am diluat omag galben cu apă ca să-mi slăbesc forţele,"
"dar nu am putut să beau fără să vomit."
"Mă simţeam ca şi cum aş fi băut acid de baterie."
"Au trecut ore şi nu s-a întâmplat nimic."
"Era aşa de linişte, încât îmi auzeam sângele zvâcnind."
"Atunci..."
"Mă gândeam c-o să-mi pierd cunoştinţa şi n-o să simt."
"Dar am simţit... totul."
Ajutor! Cineva să mă ajute!
- Cât durează? - Înregistrarea durează trei ore.
Patru ore... cinci.
Cât timp durează?
Nu pot să fac asta. Caroline, orice ar fi fost asta,
eu nu pot să trec prin aşa ceva!
- Ce cauţi aici? - Ce cauţi tu aici?
- Tu l-ai sunat? - Îmi pare rău, Elena.
- Ai spus că înţelegi. - A minţit.
- Damon Salvatore! - Scapă de ea.
Nu se poate!
Haide. Plecăm.
- Nu! - Am zis că plecăm.
- Nu merg cu tine. - Tu nu mai iei decizii.
Când am luat eu vreodată decizii? Tu şi Stefan le luaţi pentru mine.
Asta e decizia mea.
Cine îţi salvează viaţa?
Nu mă asculţi, Damon. Nu vreau să fiu salvată.
Şi Klaus o să omoare fiecare om pe care-l iubesc.
Mişcă-ţi fundul afară, înainte să te scot eu!
Nu!
Să nu mai faci asta niciodată.
- Se întâmplă ceva. - Bonnie, nu!
Trebuie să o opreşti! Nu e destul de puternică!
Poate că e.
- Ce se întâmplă? - Bonnie Bennett e de vină.
- Îşi uneşte puterile cu ale mele. - De ce o laşi?
Mi-ai spus să stabilesc o legătură cu ea.
Dumnezeule!
- Bonnie! - Trebuie să o opreşti!
Trebuie să te opreşti. Bonnie!
Luka!
Bonnie!
Trezeşte-te, te rog!
Da, te rog. Eu sunt încă aici.
Te simţi bine?
N-a funcţionat! Nu sunt suficient de puternică.
Chiar şi cu ajutor, n-am putut s-o fac.
Ce păcat! Încă sunt înfometată.
Fugi!
Ştii ce? Nu cred c-ar trebui să mai citim asta.
De ce? Ce ai citit?
E un motiv pentru care se cheamă "blestem", Tyler.
"E o durere inimaginabilă. Credeam că n-o să se mai termine."
"A fost cea mai groaznică noapte din viaţa mea."
Dar a spus că transformarea se produce mai repede cu timpul.
- Dacă treci peste prima dată... - De ce mă ajuţi?
- Ce vrei să spui? - De ce îţi pasă?
- N-am fost niciodată prieteni. - Nu e adevărat, te ştiu de-o viaţă.
N-am fost niciodată apropiaţi. Nu aşa.
Nu ştiu... Pari să ai nevoie de ajutor.
Eu am fost singură când m-am transformat.
Nu aveam control asupra corpului sau a impulsurilor mele.
Am omorât pe cineva.
Nu vreau să ţi se întâmple şi ţie.
Nu vreau să fii singur.
Trebuie să...
Matt...
Ştiu că trebuia să te sun. Îmi cer scuze.
- Ce cauţi aici? - Nu ştiu.
Mă întorceam de la serviciu şi m-am trezit aici.
Te simţi bine? Am fost îngrijorată din cauza ta.
Mi-e dor de tine.
Da...
Matt, eu...
- Salut! - Salut!
E timpul să plecăm. Alice sforăie, şi nu vreau să-mi amintesc
niciun moment din ziua asta oribilă.
- Am venit să ne întâlnim cu dublura. - Mulţumesc.
O să-ţi rup mâna!
Nu e nimic aici pentru tine.
- Te-am omorât. Erai mort. - Sunt mort de câteva secole.
- Cine eşti? - Cine eşti tu?
Sunt Elijah.
Urma să ţi-o aducem.
Pentru Klaus. Ea e dublura.
Nu ştiu cum, dar există.
- Klaus vrea s-o vadă. - Mai ştie cineva că eşti aici?
Nu.
Atunci, mi-aţi fost de mare ajutor.
- Unde e Luka? - Doarme.
Vraja ta m-a ajutat. Am reuşit s-o găsesc pe fata aceea.
Am avut o mică întâlnire neplăcută cu unul din fraţii care m-au omorât.
Presupun că n-a mai trăit ca să le povestească nepoţilor.
De fapt, l-am cruţat. Ar muri mai degrabă decât să permită ca ea să păţească ceva.
Amândoi ar face asta.
O să fie în siguranţă.
- Deocamdată. - E exact ce trebuie să facă.
Să fie în siguranţă.
Sunt acasă, bine?
- N-am nevoie de escortă până-n cameră. - Nu ştiu.
De aici şi până urci la etaj, ai timp să faci o prostie.
Deja mă simt prost. N-am nevoie să mă cerţi.
Stefan e blocat acolo, şi nu ştiu cum să-l scot afară.
Ce ar trebui să fac?
Să recunoşti că nu trebuia să încerci.
- N-am avut încotro, Jeremy! - Nici eu.
- De ce a trebuit să te bagi? - Nu voiam să păţeşti ceva.
Jeremy, nu poţi să simţi asta pentru mine.
- Nu... - Ce e?
Nu te purta ca şi cum sentimentul nu e reciproc.
Ca şi cum aş fi un copil care s-a îndrăgostit de prietena surorii.
Puteai să mori azi.
Şi tu aproape ai murit.
A fost un risc pe care mi l-am asumat de bunăvoie.
Nu pot...
- Îmi pare rău. - Da...
- Mersi că m-ai adus acasă. - Însoţitoarea ta te-a părăsit.
Nu voiam să te las baltă.
- S-a speriat. N-a vrut să fugă. - Ba da. Fuge de 500 de ani.
Nu pot să cred că Elijah e în viaţă.
De ce i-o fi omorât pe ăia, iar pe noi ne-a lăsat să plecăm?
Dacă aş primi câte un dolar când un vampir rău mă surprinde...
Ce ai făcut azi a fost incredibil de prostesc.
Singurul lucru prostesc e că am fost prinsă.
Eu nu întreb de ce tu, Stefan şi toţi ceilalţi
vă străduiţi să mă salvaţi.
Nici tu nu te întreba de ce încerc să vă salvez.
Damon, noapte bună!
- Ce e? - E vorba de Stefan.
Stefan!
- Să nu îndrăzneşti! - Stefan e acolo, Damon!
Cum ai putut permite asta?
Eram ocupat, te salvam din misiunea ta kamikaze.
Nu trebuia să te duci după piatră!
Era varianta cea mai bună.
Cum să fie varianta cea mai bună?
Damon, dă-mi drumul!
Dă-mi drumul!
Te rog...
Ai terminat?
Dintre toate planurile prosteşti, Stefan...
- Te scot eu cumva de acolo. - Nu, e-n regulă.
Mă descurc singur. Piatra e la Bonnie.
Aflaţi cum să scoateţi vraja din ea.
Te-ai martirizat şi vrei să mă fac tovarăş
cu o vrăjitoare semicompetentă?
Minunat!
- Ţine-o departe pe Elena de aici. - N-o să fie uşor.
Promite-mi că, orice s-ar întâmpla, o s-o protejezi.
Promit.
Asta a fost cea mai mare greşeală pe care ai făcut-o vreodată.
Aţi urmărit: Jurnalele Vampirilor Seria II, episodul 10
Subtitrare: Retail